Inför varje nytt spelår lusläser iMusiken 17 svenska, skattefinansierade orkestrars säsongsprogram, med start i september 2024.
Vi noterar kompositör, verk, speltid, dirigent samt fördelningen mellan svenska tonsättare (äldre resp samtida) och fördelningen mellan manliga respektive kvinnliga tonsättare (äldre, såväl som samtida), uruppföranden etc. Sedan 2016 redovisas samtliga repertoargranskningar på iMusiken.
Nu har så gott som samtliga orkestrars säsongsprogram för säsongen 2024–25 presenterats. Självfallet kommer iMusiken att noggrant gå igenom den kommande säsongens repertoar och presentera resultaten.
Som en liten påminnelse om vad som nyligen spelades på landets konsertscener får du här en översikt.
![](https://imusiken.se/wp-content/uploads/Jonkopings-Sinfonietta_2_genrebild.jpg)
Framför Jönköpings Sinfonietta får de kvinnliga dirigenterna en tydlig plats under säsongen 2023–2024. Men så heter också sinfoniettans konstnärliga ledare Malin Strindlund, välbekant dirigent efter sina många år vid Folkoperan i Stockholm. I augusti 2023 dirigeras sinfoniettan av Daniela Musca (Italien), i oktober av Cathrine Winnes (Norge), i november av Ewa Strusińska (Polen) och Anna Skryleva (Ryssland), i januari och april 2024 av Malin Broman (Sverige), i februari återkommer Ewa Strusińska och i maj ställer sig Anna-Maria Helsing (Finland) på pulten. De manliga dirigenter som syns under säsongen är Peter Robinson (Storbritannien), Johannes Gustavsson (Sverige) och Davide Levi (Italien). En […]
![](https://imusiken.se/wp-content/uploads/Blasarsymfon_genrebild_23-24.jpg)
Den svenska orkester som under säsongen 2023–2024 spelar minst inför en betalande biljettpublik är Blåsarsymfonikerna i Stockholm. En ensemble, med devisen Känn dig blåst, som är skattestöttad av Region Stockholm och som i somras flyttade från de anrika lokalerna i Musikaliska vid Nybroviken till Dieselverkstaden i Nacka. En hyrestvist med Statens Fastighetsverk var anledningen till uppbrottet. Det ligger i ensemblens förutsättningar (blåsorkester) att den musik som kan spelas är mer begränsad än den för en symfoniorkester eller för en sinfonietta/stråkorkester. För att kunna genomföra en mer varierad repertoar använder sig Blåsarsymfonikerna av ett antal flitiga arrangörer, till exempel Anders Högstedt, […]
![](https://imusiken.se/wp-content/uploads/musica-vitae_fotol-lina-alriksson_2.jpg)
Det ska vara en liten orkester till, för att så engagerat satsa på en något mer udda tonsättare. Växjö-ensemblen Musica Vitae lägger många programnummer och uppföranden åt den brittiska tonsättaren (med svenskt påbrå) Imogen Holst, född 1907, död 1984. Förutom tonsättare var hon även dirigent, musikforskare, pedagog och festivalansvarig – Aldeburgh-festivalen tillsammans med Benjamin Britten. Jo, hon är dotter till tonsättaren Gustav Holst. Imogen Holst-satsningen framkommer nu när orkestern presenterar sitt vårprogram 2023. I mars spelar de i tre konserter med rubriken Imogen Holsts hemliga liv under ledning av Malin Broman enbart Imogen Holst-musik: Phantasy Quartet, Svit för stråkorkester, Stråkkvintett, […]
![](https://imusiken.se/wp-content/uploads/Camerata-Nordica-_utomhus_genrebild-.jpg)
Det finns en orkester i Sverige som verkar ha uppfattat sitt musikaliska uppdrag som konserverande: Camerata Nordica i Oskarshamn, en del av Kalmar Läns Musikstiftelse. De spelar runt om i regionen – och gör det synnerligen flitigt – som en ”hyllning till den mänskliga andan och musikens transformerande kraft” (enligt förklaringen på ensemblens webbplats). Denna transformerande kraft i form av äldre musik gestaltas på ett övertydligt sätt i repertoaren. Drygt 85 % av allt som framförs är musik från barocken fram till 1950. Musik komponerad därefter ägnas drygt 14 % av speltiden under säsongens 29 konserter. Vore det inte för […]
![](https://imusiken.se/wp-content/uploads/Tonhallengenrebild.jpg)
Konsertflitiga Nordiska Kammarorkestern i Sundsvall visar under säsongen 2023–24 att musikernumerär inte betyder allt. Den här mindre kammarorkestern lyckas bland annat genom sina olika ensembleuppsättningar (Nordiska Kammarensemblen och Nordiska Blåsarkvintetten) prestera ett fullmatat konsertinnehåll som är i nivå med några av de fullstora symfoniorkestrarnas. Hur var det nu med balansen mellan musik av manliga och kvinnliga kompositörer? Den var urusel alla de andra åren i de flesta andra orkestrar, tycktes orkesterledningen resonera. Och satte sig ner för att skapa en tydlig motvikt. Man ville sätta ned foten och låta publiken få lyssna in en repertoar som erbjuder mer rättvisa – […]
![](https://imusiken.se/wp-content/uploads/Dalasinf_genrebild.jpg)
Sällan under de senaste decenniets repertoargranskningar har vi kunnat skriva om att Dalasinfoniettan tillför något nytt och annorlunda till det svenska konsertlivet. Men för säsongen 2023-24 låter det på ett nytt och annat sätt från sinfoniettan i Falun. Om det beror beror på nya chefsdirigenten Claire Levacher eller nya chefen för Musik i Dalarna, David Lundblad, får vi låta vara osagt; kanske är det en lyckosam kombination. Nytändningen består inte bara i att konserterna är förhållandevis många runt om i regionen och ensemblens totala speltid är imponerande. Variationen i musikutbudet är också stor. Visst ryms ett antal (välkända) verk av […]
![](https://imusiken.se/wp-content/uploads/Karlstad-CCCgenrebild.jpg)
Det bjuds inte så många orkesterkonserter med Wermland Opera orkester i Karlstad – en stor del av hösten går åt till musikalföreställningar * – men det som under säsongen spelas i Karlstad CCC (Karlstad Congress Culture Centre) vid Klarälven ger sammantaget en ganska annorlunda repertoarbild än vad de flesta andra orkestrar Sverige visar upp. Anledningen är bland annat att tonsättaren Tebogo Monnakgotla är huskompositör säsongen 2023–24. Det blir ett uruppförande av hennes verk den 5 oktober, The Robin. I februari 2024 framförs hennes Gaea (från 2020) för saxofon och orkester, med Johannes Thorell som solist. I början av mars är […]
![](https://imusiken.se/wp-content/uploads/NO-SO_genrebild_.jpg)
Ganska otippat. Norrlandsoperans Symfoniorkester i Umeå presenterar ett säsongsprogram som innehåller musik av kvinnliga kompositörer som i sin omfattning slår alla andra svenska orkestrar den här säsongen. Orkestern framför musik av både äldre och nutida kvinnliga tonsättare så det slår gnistor från konsertestraden. Det startar redan i september med verk av Missy Mazzoli och Florence Price. Sedan fortsätter det i oktober med Maja S. K. Ratkje. I december hörs musik av Grazyna Bacewicz, i februari av Lucia Ronchetti, Silvia Colasanti, Caterina Barbieri och Rachel Portman. I april av Charlotte Sohy. I maj blir det verk av svenska tonsättarna Tebogo Monnagkotla […]
![](https://imusiken.se/wp-content/uploads/Orebro-konserthusgenrebild_2.jpg)
Det bor nästan 160,000 invånare i Örebro kommun, Sveriges sjunde största stad. Där finns Svenska Kammarorkestern med sin chefsdirigent Martin Fröst. I den här urbana miljön borde det finnas goda möjligheter att sätta ned foten, markera och visa vilken bredd och slagkraft det finns inte minst i den nyare musiken. Men, men. I konsertsammanhang utmärker sig Svenska Kammarorkestern för att under innevarande säsong (2023–2024) ägna gediget intresse åt två kompositörer från 1700-talets slut och 1800-talets början: Wolfgang Amadeus Mozart och Ludwig van Beethoven. I säsongsprogrammet spelas deras musik så att det upptar en fjärdedel (drygt 25 %) av all framförd […]
![](https://imusiken.se/wp-content/uploads/Gavle-konserthusgenrebild.jpg)
Christian Reif, Tyskland, är nye chefsdirigenten för Gävle Symfoniorkester från och med denna säsong. Han leder orkestern i sex konserter 2023-24. Förmodligen har han inte haft så stora möjligheter att påverka det presenterade säsongsprogrammet, som inte lyckas bryta den praxis som rått på konserthusestraderna de senaste århundradena – de manliga tonsättarnas verk. För i Gävle konserthus dominerar musik komponerad av manliga kompositörer med övertygande 96 %, mest de gamla mästarna. Musik av samtida manliga tonsättare upptar 12 % av orkesterns framföranden. Här märks bland annat uruppföranden av Jonas Valfridsson och hans Varför älska vi att sjunka (30 min) som uppmärksammar […]
![](https://imusiken.se/wp-content/uploads/V-as-Sinf_genrebild.jpg)
Västerås Sinfonietta har genom åren visat på egna vägar att blanda det traditionella med den nya musiken. Till exempel genom att låta en svensk kompositör per säsong vara hustonsättare. Så inte för säsongen 2023-24, men det funkar bra, ändå. Det nya får plats redan i första konserten den 14 september (en Sverigepremiär av Dubbelkonsert för violin, piano och stråkar av Sauli Zinovjev, en ung, finsk tonsättare). I konserten därefter, den 28 september, blir det uruppförande av Maria Lithell Flygs verk Antropocen – Jag är unik och spelar ingen roll med Julia Sporsén som sopransolist. I början av 2024 ett uruppförande […]
![](https://imusiken.se/wp-content/uploads/HSO_genrebild_-.jpg)
Sedan mer än tre år tillbaka saknar symfoniorkestern i Helsingborg en chefsdirigent/konstnärlig ledare. Förra säsongen satsade man på en s k mentorsdirigent ›, Gudrun Dahlkvist, men några fler chanser fick hon inte här. Istället blir det nya dirigenter för så gott som varje konsert under säsongen: drygt 22 dirigenter engageras från september 2023 till och med maj 2024. Mix à la Husets resurser Någon konstnärlig eller tematisk styrning av den musik som ska framföras i stadens konserthus är svår att upptäcka. Det blir därför lätt för de inbjudna dirigenterna att ta med sig sina favoritpartitur. I en blandning som på […]
![](https://imusiken.se/wp-content/uploads/Louis-de-Geer-hallengenrebild.jpg)
I den kulturpolitiskt hårt ansatta staden Norrköping (läs: kommunalrådet Sophia Jarl) finns sedan 1912 Norrköpings Symfoniorkester. Som recept för att få fulla hus rekommenderar kommunalrådet bland annat fler Abba-konserter. Om beläggningen i konserthuset De Geerhallen är så dålig som stadens styrande menar vet vi inte mycket om. iMusiken vet bara att säsongen 2023–2024 med Norrköpingssymfonikerna rent repertoarmässigt inte bjuder på så många upphetsande inslag. Här ges konserter med Johannes Brahms, Pjotr Tjajkovskij, Richard Strauss, Edvard Grieg, Wolfgang Amadeus Mozart, Ludvig van Beethoven, Jean Sibelius, Antonín Dvořák, Anton Bruckner, Claude Debussy och flera av de andra så ofta spelade kompositörerna. Men […]
![](https://imusiken.se/wp-content/uploads/MSO_genrebild.jpg)
Malmö Symfoniorkester (MSO), som saknar chefsdirigent sedan Robert Trevino lämnade för två år sedan, har lyckats presentera ett säsongsprogram för 2023–2024 som är nästan helt fritt från nya tag och överraskningar. Det är ganska anmärkningsvärt att en skattefinansierad fulltidsorkester i Sverige år 2023 får ihop en säsong med konsertmusik där endast en (1) kvinnlig tonsättare får plats: Anna Þorvaldsdóttir, från Island, får sitt stycke Metacosmos (komponerat 2018) framfört i slutet av maj 2024. 14 minuter. Det är allt. 14 minuter innebär en kvinnlig representation med 0,7 % av all spelad musik av symfoniorkestern i konserthuset Malmö Live. Programrådet i MSO […]
![](https://imusiken.se/wp-content/uploads/Goteborgs-Konserthussv-tons.jpg)
Göteborgs Symfoniker utsågs av riksdagen år 1996 till Sveriges nationalorkester; en stilig titel som nog många fler svenska orkestrar skulle vilja ha. Knappt 30 år senare är det dock inte den svenska musiken som uppmärksammas, eller klingar mest, i Göteborgs konserthus., där chefsdirigenten heter Santtu-Matias Rouvali. 2,5 tim svensk musik under hela säsongen Säsongsprogrammet för Göteborgs Symfoniker 2023-2024 ägnas till närmare 95 % åt annan musik än den av svenska tonsättare. De svenska inslagen stannar nämligen vid 5,2 % av all spelad musik i konserthuset, dvs ungefär 2,5 tim av drygt 52 timmars framförd musik. Det är en betydligt mindre […]
![](https://imusiken.se/wp-content/uploads/Berwaldhallen_ext_manl-kvinnl.jpg)
Med en konstnärlig ledare och chefsdirigent som ratar så gott som all svensk musik, och den samtida svenska musiken i synnerhet, förflyttar sig Sveriges Radios Symfoniorkester den nu påbörjade spelsäsongen tillbaka till tider hur det lät från landets konsertscener, för sådär 15–20 år sedan. Berwaldhallen kallar sig Hela Sveriges konserthus – ”en av landets viktigaste kulturinstitutioner med räckvidd långt utanför landets gränser”, för att citera deras webbplats. Konsertsäsongen 2023–2024 uppvisar en förfärande trång bild av hur en nutida – och skattefinansierad – orkester uppfattar sin uppgift. Eller snarare: hur orkesterledningen förvaltar sitt uppdrag. En sådan diskrepans i repertoarfördelning har inte […]
![](https://imusiken.se/wp-content/uploads/Konserthusett23-24-diagr_2.jpg)
Bara för några år sedan visade Kungliga Filharmoniska Orkestern i Stockholm framfötterna och med sin programsättning gav exempel på att det är möjligt att genomföra en spelsäsong med ett varierat utbud – bestående av de traditionella orkesterverken som kompletterades med nyskrivet samt innehöll en bra mix mellan manliga och kvinnliga tonsättare samt med åtskilliga verk med svenska tonsättarinslag. Den kommande säsongen, 2023–2024, ger inte upphov till några stående ovationer vad beträffar djärvhet, mångfald eller repertoarbalans. Kort sagt: utbudet är dessvärre ganska förutsägbart. Det innebär att drygt 88 % av den framförda musiken är komponerad av män, varav mer 17 % […]